Til sidst skal nattens strålende dronning
med sine sorte kærtegn
dræbe dagen
Mr Chandos var mere sammen med sin gartner end med sin kone.
De diskuterede blommetræer ad nauseam.
Familien frygtede september... De trakteredes med blommer-
- til tarmene skreg, og bagen sved.
I kapellet lod han gøre bænke af blommetræ.
Så mindet om Chandos lever stadig i folkets bagdele-
-på grund af splinterne.
To herrer fra Amsterdam mente-
-at Allhevinghay føltes som hjemme.
Så meget vand, kunstfærdige damme, kanaler, brønde og bassiner.
Endog en vinddreven pumpe. Det, de ikke indså, var-
- at min far havde indrettet et helt reservoirsystem-
-på grund af sin skræk for ildebrand.
Under entrétrappen havde han 200 spande fyldt med vand stående.
Jo! Af og til, når jeg og mine brødre var trængende, brugte vi dem.
Spandene stod fulde, inden mor døde. Jeg antager, at de står der endnu-
- med det samme vand som for 30 år siden-
- blandet med mit personlige bidrag. Jeg pissede som en hel hest!
Og gør det endnu i dag!
I Southampton beundrede jeg et hus, der så helt fladt ud fra siden.
Det står som klinet mod himlen, især ved aftenstid.
Ejeren, miss Antirim, er ugift.
Damen er også flad, set fra siden.
Det er måske derfor, hun står mere alene end sit hus.
Apropos flad, mr Neville, kunne De som tegner...
- Blive underholdt... - Især ved aftenstide, fra siden!
Det siges, at hertugen af Courcy tog sin vandingeniør med hen-
- til sit springvand og spurgte, om han kunne bygge sådan et til andre.
Efter diverse smiger indrømmede manden-
- at med god pengestøtte kunne han udføre det.
Hertugen gav ham et skub-
- og den stakkels mand gik en våd død i møde.
Nå, mr Noyes, har De nogen skandale til mig?
Jeg er her for at underholde og kan sikkert finde en til Dem.
Så er De her i kraft af fortjeneste til forskel fra de andre...
- der er her i kraft af formue. - Men De hører selv til dem.
Jeg har fortjent min invitation som mr Seymours ledsager.
Jeg tilhører selskabet, blot som ejendom.
Desto større anledning for dem til at opvarte Dem.
Jeg gjorde det gerne, bag to terrasser og en appelsinhæk.
- Deres kompliment er ikke overdådig. - Jeg har ikke råd til overdådighed.
I et selskab, der ejer en god del af England, er to terrasser-
- og en appelsinhæk en begyndelse. En dame med Deres "italienske" vaner-
- bør værdsætte appelsiner. De dufter herligt, opkvikkende.
Vil Deres far bede mr Neville om at tegne huset?
Hvorfor ikke gøre Dem og mr Neville den tjeneste selv at invitere ham?
Så strategisk fantasi har jeg ikke. Deres far ville finde det dristigt.
Så overrask både ham og mr Neville.
I værste fald kan min mor give mr Neville skylden.
Jeg afgør en husejers sorg eller salighed med sol eller skygge.
Jeg afgør måske også en ægtemands jalousi-
-eller tilfredshed-
- gennem at afbilde hans hustru, påklædt eller afklædt.
Mrs Clement spurgte, om jeg har en hustru. Hvilken frækhed!
- Hun kender min park, men ikke fruen? - De berømmer parken mere.
Men det ville være en frækhed at forvente diskretion af mrs Clement.
Deres mor er derimod helt overdrevent diskret.
Hvorfor går hun og er gnaven i et mørkt hjørne?
Hvis hun gør det, far, så er årsagen Deres ligegyldighed.
Hus, park, hest, hustru er Deres prioritetsorden.
Jeg ser meget gerne, at De tegner min mands gods.
Hvorfor, madame?
Min mand er stolt og ville fryde sig over at blive forbundet-
- med hver tagsten og hvert træ på sit gods, i hver en vågen stund-
- og antagelig også i drømme, hvilke jeg dog ikke kender til...
Med sådan et godt forhold til sin ejendom-
-behøver han visselig ingen kopi.
Jeg bryder mig ikke om unge mænd med større forfængelighed end succes.
Mr Neville har succes nok til at behage, hvor han ikke kan imponere.
- Hos rige mænds koner gør han både og. - Det er ikke svært, mr Seymour.
Tag med til Southampton, så viser jeg Dem, hvordan man imponerer damer.
Min fars ejendom er ganske vist ikke beskeden-
- men jeg antager, at det ikke er en hindring for at tegne huset?
Det samme tilbud fra anden side vækker altid nysgerrighed.
Men som det nu end er undskyld min dristighed-
- tror jeg ikke, De har råd til mine tjenester.
Kom og spadser i mr Herberts park i morgen...
Madame, det ville være en fryd, men trods Deres ihærdighed-
- har jeg opgaver til efter årets æblehøst og bagefter hos-
- lord Charborough til næste års æbler er blevet til cider.
Deres mor er umådelig opsat på at få huset tegnet.
Eller er det Dem, der er opsat på det, med Deres mor som stedfortræder?
Jeg tilstår, at jeg beder på min mors vegne...
Men hun ønsker dette for min mands skyld.
Denne bøn er vandret en lang vej for at nå mig. Hvor smigrende!
- Kan mr Herbert ikke selv bestille? - Formålet er netop at undgå det.
De skal være instrumentet i en ægteskabelig forsoning.
Mr Neville, hvordan kan jeg formå Dem til at komme til Compton Anstey?
Det kan De ikke, madame.
Men De kan købes, mr Neville. Hvad koster det?
Mere end De har råd til. Men min hovedgrund er dovenskab.
Prisen afhænger af fornøjelsen. Jeg venter ikke stor fornøjelse hos Dem.
Madame, jeg rejser til Southampton i morgen tidlig. Jeg tager afsked nu.
Lad ikke høet ligge ude, forlad ikke godset og drik ikke al min vin.
Vent mig ikke tilbage før tidligst om 14 dage. Godnat, madame.
Jeg har bestemt, at det er yderst vigtigt, at De bliver her-
-og laver 12 tegninger af godset.
Min mand rejser til Southampton. Vil 12 dage være nok?
Et: De taler, som om sagen ikke kan diskuteres.
To: De forlanger nu 12 tegninger. Tre: De sætter nu en tidsgrænse.
Fire: Jeg skal begynde straks.
Fire faktorer, De har overbevist os om, ligger inden for Deres formåen.
Deres betingelser er ublu.
Det samme vil mine være.
Aftalen, mr Noyes, er følgende:
Mine ydelser i 12 dage i forbindelse med udførelsen af 12 tegninger-
- af huse, haver og parker på mr Herberts gods.
Motiverne vælger jeg efter mit eget skøn-
-dog efter råd fra mrs Herbert.
For hvilket jeg betaler otte pund pr. tegning...
og tilbyder fuld kost og logi til mr Neville og hans tjener. Og...
Og, madame?
Og stiller mig til disposition for mr Nevilles private behag.
Arbejdsplan for udførelsen af tegninger af Compton Anstey.
Tegning nummer et: Fra kl. 7 til 9 om morgenen-
- skal husets bagside, fra stalden til vasketøjspladsen, holdes fri.
Ingen må benytte stalddørene.
Heller ikke bagdøren eller åbne vinduerne på husets bagside.
A som i abrikos.
M som i morel...
C som i citron...
A som i ananas...
Tegning nummer to: Fra kl. 9 til kl. 11 om morgenen-
- skal den nedre del af parken med haveanlægget holdes fri.
Intet vindue i husets overetage må åbnes eller lukkes.
Deres mr Neville affolker landskabet som Gud Fader.
- Utroligt, at fuglene ikke tier! - Han ville sikkert ikke bemærke det.
Hans natursyn er materialistisk.
Thomas, hvad vil mr Neville med mine lagner?
- Han tegner dem våde på tørrepladsen. - Hvorfor våde?
Det ved jeg ikke. Måske et kært minde fra spædbarnsalderen.
Tegning nummer tre: Fra kl. 11 om morgenen til kl. 13-
- skal bagsiden og den nordre gavl holdes frie.
Tørrepladsen skal henstå som ifølge aftale-
- mellem tegneren og vaskekonen, der står for vasketøjets placering.
Det glæder mig, at De har løsnet Deres tøj, sådan som jeg forlangte.
Da Deres mand lod pæretræerne pode-
- rådførte han sig da med mr Seymours gartner?
Undskyld, madame, De taler ikke særlig højt.
Vi kender ikke mr Seymours gartner, mr Neville.
Træerne er plejet dårligt. Vinklen mellem gren og stamme er for spids.
Men grundarbejdet er godt. Og pærerne selv, madame?
Er de præsentable?
"I det gamle Grækenland levede en kongedatter ved navn Persefone."
"En dag kom underverdenens onde gud og bortførte hende."
"Men Persefones mor, gudinden, græd så meget-
- at underverdenens gud fik ondt af hende og gav hende datteren tilbage."
Tegning nummer fire: Fra kl. 14 til kl. 16 om eftermiddagen-
- skal husets facade mod vest holdes fri.
Hverken heste eller vogne må stilles der-
- og gruset på gangene skal lades urørt.
Der må ikke tændes op, så røg kan stige op fra husets facade.
Skynd dig!
Tegning nummer fem: Fra kl. 16 til kl. 18 om eftermiddagen-
- skal udsigten over godset fra nord-
- holdes fri for husets og gårdens tjenestefolk.
Kreaturer, der græsser på markerne, har tilladelse til at fortsætte.
- Goddag, mr Neville. - Mr Talmann...
Det er en skøn udsigt, min søn skal arve.
Jeg betragter udsigten som mr Herberts ejendom.
Thomas, sørg for, at Clarissa ikke går i vaskerummet ved 12-tiden.
Og kom ind til mig med pen og blæk i eftermiddag.
Jeg vil skrive og spørge, hvilken hjemvej mr Herbert tager.
Har De til hensigt at blive stående der, mr Talmann?
Jeg har en fin udsigt herfra, tak, mr Neville.
Vil De have det samme tøj på i morgen?
Hvorfor? Jeg har ikke bestemt det endnu.
Det afhænger af mine tjenere. Betyder det noget?
Måske gør jeg det.
Tegning nummer seks: Fra kl. 18 til kl. 20 om aftenen-
- skal den nedre græsplæne ved Hermes-statuen-
- holdes fri for husets folk, tjenere, heste og andre dyr.
Philip, gå hen og bed de mennesker om at flytte sig. Bed venligt.
Trip ikke!
Åh, hold op!
Hvorhen? Hvad synes De?
Mr Lucas delte sin passion ligeligt mellem sin have og sine børn.
Hver gang hans hustru blev gravid, plantede han frugttræer.
Nedkomsterne gik sjældent godt. De fleste børn døde som spæde.
Han truede med at fælde træerne, men gjorde det aldrig.
Han har nu 11 frugttræer, og han kender dem alle ved fornavn.
England velsignes ikke med frugtbarhed for tiden.
Kolonier fødes, men ingen tronfølger.
Hvilke kolonier mener De? Nogle af de ældste har arvinger i overflod.
Mr Neville, aner vi skotske sympatier?
Det ville være at lægge for meget i en simpel konstatering.
Hvis de bedste englændere er udlændinge...
det er også en simpel konstatering...
så er Englands bedste malere også udlændinge!
Der er ingen engelsk maler, der er navnet værd. Ikke sandt, mr Neville?
"Englænder og maler" er et paradoks i sig selv.
Så er det klogt af mr Herbert at opmuntre mr Neville.
- Mr Herbert er paradoksernes mand. - Som tager imod Dem i sit hjem, ja!
- Uvidende om, hvem hustruen modtager. - I fars fravær, Louis, passer mor...
huset, som hun finder passende. Hun ønskede at indbyde mr Neville.
- Vel talt, mrs Talmann. - Og udglattende.
Af dette møde fremgår det, at De ikke kun låser husstanden inde som dyr-
- men også dirigerer, hvornår vi skal gå med frakke og stok eller fløjte.
I eftermiddag i haven gjorde De alle tre ting.
Hvis De agter Dem derhen i morgen, må De optræde på samme måde.
Desværre kan jeg ikke afbilde Deres fløjten-
- hvad enten den er engelsk eller forklædt tysk.
Hvad gør De ved fuglene, mr Neville?
De kan ikke hindre dem i at flyve ind over Deres synsfelt.
Madame, 12 sommerdage med klar himmel og skarpe skygger-
- er ikke noget, man kan garantere. Derfor spilder jeg ingen tid.
Det ville være mig til stor hjælp-
- hvis man ville følge mine vel gennemtænkte anvisninger.
Jeg bemærker selv små forandringer i landskabet.
Det, jeg har påbegyndt, vil jeg fuldføre, for enhver pris.
Jeg tror, De forstår, madame-
- at jeg heri opnår en stor tilfreds- stillelse og en vis underholdning.
Thomas... husker De, om mr Herbert lod pakke sine franske støvler?
Mr Neville, hvorfor har De fremstillet haven helt tom?
Tegningerne er efter ønske fra mrs Herbert.
Tror De, hun er glad for, at folk sparker rundt med gruset-
-som hunde i en grønsagshave?
Man søger stilhed i en have-
-og bulder og brag til et karneval.
Carnem levare! Så De forbeholder bulder og brag til religiøse højtider?
- Hvad mener De om Getsemane? - Vildtvoksende, vil jeg tro.
Sikkert hverken geometriske gange eller hollandske blomsterløg.
Vi har jo et Libanon-cedertræ og et Judas-træ.
- Hvorfor ikke et Kundskabens Træ? - Englands parker bliver til jungler...
af uegnede, eksotiske vækster. Gud gav ikke Paradis til England.
Paradis var bestemt for Irland, hvor Skt. Patrick jo lod slangen udrydde.
Den eneste nyttige udryddelse på Irland foretog Vilhelm af Oranien...
- på min fødselsdag for 4 år siden. - Tillykke med den fødselsdag.
Vi kan måske finde en slange som gave til Dem, til Deres orangeri!
- Hvabehar? - Farvel, mr Neville.
Philip!
Jeg ser, at selskabet er samlet. Hvad forestår der?
Bliv ikke forbavset. Vi er her på Deres begæring.
Jeg har hverken begæret publikum eller middag i det grønne.
- Åh, vi skal beundre udsigten. - Den klatmaler er aldrig tilfreds...
De ville have mr Talmann her, klædt som i går og med stok.
Vi tog Dem på ordet. Der var noget mere, som jeg bekvemt nok har glemt.
- At fløjte, Sarah. - Der røg bekvemmeligheden.
At bære gårsdagens tøj gør mig ikke i det bedste humør. De får 20 minutter.
- Jeg har en hest, der skal røres. - Så indtag Deres plads.
Jeg vil spadsere lidt. Kom, Maria, vi har en hund, der skal røres.
Lidt mere til venstre, tak. Og pust kinderne op.
- Hvorfor det? - Sidste gang fløjtede De.
En uigenkendelig melodi, selv for komponisten.
Se, madame...
En hovedløs mand, en typisk tysk ejendommelighed.
Mr Neville, De taler om min svigersøn.
Om Gud vil, vil han give Dem en dattersøn... en skønne dag.
Et bedre samtaleemne, ikke?
De håner mine penge og min person med karikaturer.
Med støtte af hukommelsen, tre portrætter og Deres viden om ham-
- agter jeg at sætte mr Herberts hoved her.
Som en passende hyldest til Deres mand og hans gods.
Hvis han vender tilbage.
- Det var underligt sagt, madame. - Hvis han vender tilbage... til mig.
Jeg sørger over at mr Herbert ikke er her.
Ja, mor.
Kontrakten er annulleret, mr Neville. Jeg kan ikke træffe Dem mere.
Sæt Dem her, mrs Herbert. Hold Deres hoved i skyggen.
Har gartnerne ikke overgået sig selv?
Afbryd Deres tegning, mr Neville. Jeg kan ikke opfylde betingelserne.
Honoraret står ved magt.
Lad mig sige, madame, at trods de behagelige omgivelser-
- har højdepunkterne været vore korte stunder sammen.
Jeg mister dem nødigt. Behøver jeg minde om, at aftalen binder os begge?
Der kræves to til at ophæve den.
Og nu, madame, har jeg ikke det rette udsyn over det, jeg skal se.
Jeg beder Dem søge en anden siddeplads-
- til kl. 16, da vort næste møde fuldbyrdes ifølge aftalen.
Hvem er barnet, der går omkring med en sådan alvorlig mine?
- Min mands nevø, mr Neville. - Han opvartes som en lille konge.
- Hvad er hans fædrenearv? - Faderen faldt ved Ausbergenfeld.
- Moderen blev katolik, han kom hertil. - For at opdrages til protestant.
- Han var forældreløs og måtte passes. - Fordi moderen blev katolik?!
Philip, hvad foregår der?
Mr Neville, undskyld for frakken. Det var ikke mig, der lagde den der.
- Jaså? Hvem var det så? - Jeg skal spørge mig for...
Nej, lad den ligge.
Sjuskeri. Haven er et klædekammer. Hvad har de i garderoben... planter?
Hvem er Deres mands arving i lige linje efter Dem?
En kommende dattersøn, men ikke efter mig. Mr Herbert mener ikke...
- at en kvinde bør eje jord. - Og Deres datter og hendes mand?
De bliver formyndere. Interesserer jura Dem, mr Neville?
Tilgiv nysgerrigheden, madame, og spred knæene.
Besiddelsen af mig giver Dem ikke adgang til min mands testamente.
Hvor loyal. Men hvad med godset, hvis datteren ingen arving får?
Det vil jeg ikke tænke på.
Godset var min fars. Mr Herbert erhvervede det gennem vort ægteskab.
Som repræsentant for mig, Augustus, må De stille høje krav til Dem selv.
Fraterniser ikke med hvem som helst.
At jage får er en kedelig vane, så overlad det til fårehyrder.
Jager mr Neville får, skal De ikke efterligne. At tegne vurderes lavt.
Skal De absolut fuske, foreslår jeg, at De studerer matematik.
Jeg vil ansætte en lærer. En dag, måske-
- indskriver De navnet Talmann i Royal Society.
Augustus!
Læreren skal være tysk. De får allerede for stor engelsk påvirkning.
Mr Neville er husets tegner og laver billeder af mr Herberts gods.
Jeg har hørt om Deres evner og mere end det. Det siges, De er dristig.
Mr Neville går til værks som en officer i fjendens lejr.
Vi sættes til dit og dat, at bære hat, spise udendørs, stille møbler ud...
Og dog, Louis, skal De have byttet en ridetur med en ny hest-
- mod at stå i retstilling i solen som en hellebardist.
Hvilken disciplin mr Neville udøver. Måske var De bedre som militærmand-
-end som almindelig landskabstegner.
Mrs Herbert, hvad betaler De-
- for denne general, der trækker alle ved næsen?
Mrs Herbert betaler ikke mere, end hun har råd til. Hun har generøst-
-ladet mig frit nyde sin ejendom-
-og sin landlige haves modne fryd.
Og, mine herrer, der er der meget at overraskes over og at bifalde.
Bræt.
- Goddag, mr Talmann. - De kommer sent, klokken er slået 4.
Mr Porringer har vist udnævnt mig til prøvesmager. Også De måske?
I dag hindbær. Dem berømmer jeg. Dog ikke gårsdagens blommer...
Helt uden smag "geschmacklos" som Deres frakke.
Jeg kunne umuligt bære samme frakke for tredje dag!
Nyhedens interesse er blegnet.
Først var her mrs Talmann, tre tjenere og mad på sølvfad.
Og nu står De her. Klædt i det forkerte tøj.
Nok, mr Neville! Deres beklagelser er uden grænser.
Otte pund for sådan frækhed!
- Vil De have min frækhed for mindre? - For mindre smides De ud af mit gods!
Deres gods?!
Mr Talmann, De glemmer Deres støvler.
Det er ikke mine, mr Neville. Jeg troede, det var Deres.
Hvorfor lader Deres mand ikke voldgraven rense op?
Han vil ikke se karperne. De lever for længe, minder om katolikker.
Og fra vinduet kan det grønne se ud som græs.
- Kan han svømme? - Jeg har aldrig set ham svømme.
Godmorgen, mrs Herbert!
Arbejdet går godt i dag. Jeg er begyndt at nyde det.
Værsgo at sætte Dem.
Det er lidt køligt, javel, men De ryster for meget.
Sådan her kan jeg ikke bruge Dem. Madame, rejs Dem op.
Stigen er nu, som De kan se, blevet til en uægte vertikal.
- Jeg tilgiver, at De satte den der. - Jeg? Den fører intet sted hen.
Madame, vil De være så god at knæle.
På knæ.
Hvis De har nogen indflydelse på Deres svigersøn-
- så bør han besøge mr Seymour og se, hvad der kan gøres med lindetræer-
-ved at gøre så lidt som muligt.
Lindetræer, madame, kan dufte så sødt.
Særligt hvis de får lov til at blomstre frit.
Og det er snart blomstringstid.
Mr Noyes, ville De ønske at se mr Herbert død?
Jeg elsker ikke mr Herbert. Hvilket provokerende spørgsmål!
- Hvorfor så blive her? - Mr Noyes er tæt knyttet til min mor.
Mr Herbert er ofte borte, og jeg er som forvalter mrs Herbert til nytte.
På flere måder, formoder jeg. Men måske frem for alt en?
Deres spørgsmål er for frække i dette selskab.
- Skal jeg stille dem bag Deres ryg? - Alle kender mr Noyes' stilling her.
En... svær stilling. Det forbavser mig, at De alle bifalder den.
Husets organisation er mr Herberts sag.
- Min far og mr Noyes var nære venner. - Og så?
Min mor blev engang lovet til mr Noyes.
Deres stilling er en trøstepræmie.
De misbruger mrs Herberts gæstfrihed...
Sæt Dem, mr Noyes. Jeg stiller bare nogle spørgsmål.
Jeg vil forstå, hvad der sker i haven.
Skjorten fremtræder ret skarpt i billedet.
Var det ikke muligt at skjule den lidt?
Jeg stræber efter aldrig at forvanske noget.
- Er det altid Deres arbejdsmetode? - Det er det.
Lad mig da komme med en lille udtalelse.
I Deres tegning af husets nordside-
- ses min fars kappe ligge for foden af en Bacchus-statue.
I tegningen af udsigten, som min mand står og beundrer-
-ser man et par forladte støvler.
I tegningen af parken fra østsiden ses lænet mod min fars vindue-
- en stige, der bruges ved æblehøsten.
På tegningen over vaskerummet ses min fars frakke ligge sønderrevet.
Tror De, at De snart finder kroppen, der bar disse klæder?
Jeg tænker på det billede, De glemte. De, madame, var i det.
Virkelig?
I det mindste lyden af Dem, De spillede spinet.
Vi har allerede haft en frugtesløs diskussion om lydens afbildning.
- Måske en anden spillede. - Hvem, madame?
De er ved at blive rigtig dygtig til dette spil.
Fire klædningsstykker og en stige fører ikke til et lig.
Jeg har ikke talt om noget lig.
De er genial, madame. Som om De har planlagt det hele.
Deres far er i Southampton, og De savner hans klæder?
Er min far i Southampton? Min mor fortalte Dem det.
De bør forstå, at hun er af få ord, men ikke inkapabel til list.
Tænk på, hvor indtrængende hun overtalte Dem til-
- at tegne sin mands gods, mens han var væk.
- Hendes forklaring er rimelig. - De har optaget meget i god tro.
Jeg ser frem til at se formålet og resultatet af denne snedighed.
Mine sidste seks tegninger vil ånde af mystik.
Jeg vil nærme mig hjertepunktet skridt for skridt.
- Min fars hjerte, mr Neville? - Liggende rødt på grønt græs?
- Synd, at De tegner i sort-hvid. - De forhaster Dem.
- Genstandene er uskyldige. - Hver for sig, måske.
Tilsammen udpeger de Dem som vidne til en ulykke.
Ulykke, madame? Hvilken ulykke? Der er ingen ulykke.
Mere end vidne, mr Neville, medskyldig til en ulykke.
Fantasier.
Min mening er, at en intelligent mand er en middelmådig maler.
Maleriet kræver en vis blindhed-
- en vis vægren sig ved at se alle valgmulighederne.
Den intelligente ved mere om motivet end det, han ser.
I kløften mellem det, han ved, og det, han ser, bindes han-
- ude af stand til konsekvent at følge sin ide-
- bange for, at dem, han vil behage-
- bliver misfornøjede, hvis billedet ikke også viser det, de ved.
Hvis De er en intelligent mand og dermed en middelmådig kunstner-
- indser De, at Deres tegninger giver udmærket støtte til min hypotese.
Hvis De er, som jeg har hørt, en begavet tegner-
- da vil jeg tro, at De ikke har set genstandene, jeg udpegede-
- som en plan, komplot... Eller anklage.
Anklage?
De er genial.
Jeg må altså ikke på samme tid være de to ting, jeg gerne vil.
Eftersom jeg kan aflæse en sammenhængende plan-
-af genstandene i Deres tegninger-
- og kan give den som forklaring på min fars forsvinden...
Vi har ikke hørt, at han er nået til Southampton...
så jeg foreslår, at vi aftaler et arrangement-
- for at beskytte Dem og for at fornøje mig.
Jeg foreslår samme arrangement, som De har med min mor.
Ledsag mig nu til biblioteket, hvor mr Noyes venter os.
Indvilger i for hver resterende tegning...
- At træffe mrs Talmann privat... - At træffe mrs Talmann privat...
og stille mig til disposition efter hendes behag.
Og stille mig til disposition efter hendes behag.
Tegning nummer syv: Fra kl. 7 til kl. 9 om morgenen-
- skal hele husets forside holdes fri for folk-
-tjenere, heste og vogne.
Tegning nummer otte: Fra kl. 9 til kl. 11 om morgenen-
- skal gården foran badehuset holdes fri.
Der må ikke tændes op, så røg kan stige op af badehusets skorstene.
Fra kl. 11 til kl. 13-
- skal taksgangen i den nedre have holdes fri-
- for mr Herberts familie, tjenstefolk og husdyr.
Tiden er inde, mr Neville.
Fra kl. 14 til kl. 16 skal husets bagside og græsgangen på østsiden-
- holdes fri for husstanden og gårdens arbejdere.
Jeg bad Dem komme, fordi jeg har lånt dette maleri fra huset.
Vær venlig at rejse Dem.
Fascinerende, ikke sandt?
Jeg har ikke studeret det...
Deres mand overrasker med sin excentriske, præcise smag.
Mens andre adelsmænd samler på familieportrætter-
-synes mr Herbert at samle på alt.
Har han smag for optisk teori?
For kærlighedskval?
Eller tidens gang?
Hvad tror De?
Det kan være, at han er og med min sympati-
-interesseret i billedernes illusion.
- Hvorfor købte han det? - Antagelig for parkens skyld.
Men hvad sker der i parken?
Lad os studere den.
Kan De se en fortælling i de tilsyneladende fritstående optrin?
Udspilles der et drama i denne overbefolkede park?
En intrige?
Vil personerne sige os noget?
Madame, har Deres datter interesseret sig for dette maleri?
Kunne De afgøre årstiden her?
Madame, har De en mening?
Afbildes utroskab?
Tror De, at der forberedes mord?
Man har fundet en hest i Strides.
Et stykke herfra på en vej, der kunne føre til Southampton.
Jeg beholder tøjet på, ikke De.
Mr Clarke siger, at hesten er blevet mishandlet.
Alle veje kan føre til Southampton med lidt god vilje.
Jeg hørte om en hest, der fandt til Dover og tog høbåden til Calais.
Franskmænd behandler ikke heste godt, de spiser dem.
Var der spist af Deres hest, madame? Må jeg beholde hatten på?
Deres stol ser ubetydelig ud derude.
Hvilken antagelse af betydning ligger der i-
- at Deres fars skadede hest blev fundet på vejen til Southampton?
For det første har hesten intet at gøre der uden min far.
Og... hvorfor er den skadet? Hvad betyder det for min far?
Det sidste spørgsmål inddrager mig-
- idet en usadlet hest forekommer i dagens tegning.
Mrs Talmann, hvorfor ikke forlade vinduet og komme hen til karret?
Deres overlegenhed trues ikke af det. Jeg må stadig se op til Dem.
Da jeg har brugt kostbar tid på at fylde karret...
hvorfor ikke dele det med mig?
De har et ejendommeligt modermærke, mrs Herbert, det perfekte sted.
Jager Deres gartner muldvarpe?
Nej, han tror, de bringer ejeren af jorden held mod fjender.
- Heste snubler i deres huller. - Mr Porringer nægter at slå dem ihjel.
- En mærkelig mand, på rette sted. - Rette sted til hvad?
Til at gøre en fin hest fra Southampton halt på det ene ben.
De behøver ikke at frygte mr Porringer.
- Han iagttager Dem for sin fornøjelse. - Ligesom jeg Dem.
De er ivrig efter at beskytte Deres gartner.
Hans bedste beskyttelse er ikke Dem, men hans røde bukser.
En mand i røde bukser mistænkes ikke for at være en usynlig konspirator.
Til forskel fra denne tåbe, der optræder som statue.
På afstand fra huset... føler jeg, at min betydning forringes.
Madame, Deres betydning forringes ikke for mig.
Deres betydning, mr Neville, ligger i lige dele uskyld og arrogance.
Begge dele håndterer De uden risiko, mrs Talmann.
Men De vil finde, at de ikke er symmetriske.
Den ene vejer tungere end den anden.
Hvilken tror De er tungest?
Deres uskyld, mr Neville, er altid ildevarslende.
Derfor tror jeg, Deres anden side vejer tungest.
En udsøgt afvejning, madame.
De omgås for meget med mr Neville.
Hvordan det?
Han er en paria. Spiser som en landstryger, klæder sig som en barber.
Deres komplimenter ville more ham.
Og hans tjener ligner et får med klumpfod.
- Tror De ikke, mr Neville er kyndig? - I hvad?
I hvad, madame?!
- Er Deres tavshed en provokation? - Hvorfor skulle jeg provokere Dem?
For at jeg skal tro, at De beundrer mere end hans kyndighed.
Dybt tænkt. Langt mere dybsindigt end mit forhold til mr Neville.
Han er min mors betalte tjener, ifølge kontrakt.
- Jeg overvåger, at han opfylder den. - Behøver han virke så henrykt?
Mr Neville er hverken så intelligent eller begavet, som han selv tror.
Det bemærkede De fra første færd, dog mere pga. fordom end indsigt.
Jeg hører, at De rejser i aften, mr Neville?
Med mrs Herberts tilladelse rejser jeg efter mr Herberts ankomst-
- efter at han har bedømt tegningerne af huset.
Hvis min tjener får en vogn, rejser jeg i morgen tidlig.
Jo før, jo bedre... som De sikkert ventede, jeg ville sige.
De har delagtiggjort mig i Deres mening om tegning, havebrug-
- den romerske kirke, barnefødsler, den engelske kvinde-
- Lübecks historie og politik samt hundedressur.
Derfor er Deres mening om min afrejse langtfra uventet.
Bliver De modtaget i Radstock med samme hengivne gæstfrihed?
Mr Talmann, jeg har mødt udsøgt gæstfrihed i mrs Herberts hus.
Deres tegninger er fulde af overraskelser.
Man synes at se en kompliceret allegori. Stod stigen der?
- Helt bestemt. - Og dette ligner...
- Jo! Lad mrs Talmann bekræfte det. - Hvad? Kan min hustru bekræfte det?!
Mr Neville overdriver en anelse.
Men jeg kan bekræfte, at stigen stod der.
- Den står rejst mod min fars vindue. - Sandelig! En nøjagtig angivelse.
Så nøjagtig, madame, som havde De selv stillet den der.
Om jeg også ville, så havde jeg ikke formået at løfte den.
Det ville have krævet to mænd.
- Hvad vil De, mr Clarke? - Vil De komme? Det er vigtigt.
- Jeg må tale med Dem. - Ikke nu, Thomas.
- Jeg tillader mig at insistere. - Jeg nægter at tale med Dem nu.
Tag selv affære eller henvend Dem til mr Talmann.
- Det ville næppe hjælpe Dem. - Hvad mener De?
Madame, jeg vil blive anklaget for mord på Deres mand.
Jeg har tænkt mig at stå vel forberedt.
- Hvem vil anklage Dem? - Deres svigersøn som den første...
med støtte af hans tjeneres vidnesudsagn. Jeg behøver Deres hjælp.
Hjælp med hvad? Hvis min svigersøn tror, De har myrdet mr Herbert...
Gå.
- Maria! - Det hjælper ikke.
- Hvad mener De? - Tegnerens kontrakt, madame.
- Kald på mr Talmann. - Deres forpligtelser mod mr Neville.
- Hvad er der med dem? - De er ufattelig tungnem.
Maria, kald ikke på mr Talmann. Hent...
Hent ingenting, jeg er ikke tørstig.
Nå, mr Noyes, hvad hentyder De til?
Jeg vil blive falsk anklaget for mordet på Deres mand.
- Med hvilken begrundelse? - Jeg er den mest sandsynlige.
Jeg alene vidste, hvornår mr Herbert skulle vende tilbage.
Det er bekendt, hvilke følelser jeg nærer for Deres mand.
Latterligt!
Og, madame, jeg var den eneste, der ikke var hjemme den aften.
Og det er bekendt, hvilke følelser jeg nærer for Dem.
- Er det anledning nok? - Der er mere.
I mr Herberts rum ligger der dokumenter spredt og mine handsker.
Mod dette komplot behøver jeg Deres beskyttelse... og mere til.
- Er De skyldig, får De intet. - Mr Nevilles kontrakt giver mig det.
For Deres beskyttelse og 700 guineas bytter jeg Deres kontrakt om utroskab.
Jeg har ingen penge. 700 er en beregnet sum.
Jeg vil bytte kontrakten for tegningerne.
De har 12 billeder, og mr Neville har anseelse.
- 12 private tegninger? - De kan blive pinlige for Dem.
Det oprindelige formål, at give dem som gave til Deres mand, er ophævet.
De tegninger har allerede kostet mig for meget.
De kan komme til at koste Dem mere, madame... måske alt.
En utro hustru, hvis mand dør, får ikke et ønskværdigt rygte.
- Og mr Neville? - Han er rejst til Radcote.
- Har han en rolle i planen? - Ikke i min.
Han kan måske få det senere.
De gav ham honorar og ophold under opgaven.
Det ser ikke ud af mere, end han normalt er værd.
Med kontrakten tilintetgjort hvem kan så ane, at De tilbød mere?
- Hvor er kontrakten? - Her, madame. Og tegningerne?
- Hvad tror folk, når jeg ikke har dem? - At De har ødelagt dem.
- Uden Deres mand er de værdiløse. - Hvis det rygtes, at jeg solgte dem?
De solgte dem for at bekoste et monument for Deres mand.
Alternativt solgte De dem for ikke at skulle mindes om sorgen.
De spurgte engang, om jeg havde en skandale til Dem.
Og jeg mindes Deres venlighed.
Madame, I romere er alt for barmhjertige.
Jeg kan tilbyde Dem mere end sladder.
De kan hjælpe mig med at arrangere og udsmykke... en underholdning.
Vi behøver ikke at anstrenge os, grunden er allerede lagt.
Og hvad kan jeg vinde ved alt dette?
Fornøjelsen... og behaget ved en symmetrisk intrige-
- at se dem af overlegen rang ende i dybt ubehag-
- og hvem ved, måske to terrasser og en appelsinhæk...?
- Hvis mrs Herbert er generøs. - Hvorfor mrs Herbert?
Fordi hun er spillets "dronning".
Får De ikke direkte udbytte af hende, så vent et par år-
- og De får det nævnte af mig som tegn på påskønnelse.
- Fra samme kilde? - Madame, De forstår mig.
Monumentet skal tegnes. Vil en vis begærlig tegner skrive ny kontrakt?
Ideen er mrs Herberts, men prisen betales måske af mr Neville.
- Helt omvendt. - Hans tegninger skal sælges.
Med hans voksende anseelse indbringer de nok til at bekoste et monument.
Mr Neville siges at være blevet indbudt til Haag.
Hvis jeg havde midler, ville jeg give mrs Herbert 100 guineas-
- for tapperhed og bravur midt i sorgen.
Gælder hendes gestus mr Herbert, eller er den bestemt for omverdenen?
Hvem kan da tvivle på hendes kærlighed?
Jeg vil byde 300 guineas. Ikke mine, men min svigerfars.
Han har råd. Han samler på kunst og er helt ukyndig.
Jeg siger, at de er italienske. Guido Reni eller Modesta!
Han vil hænge dem i mørket, hvor ingen ser dem mere.
Hvor synd. De har interessante detaljer.
Mr Neville arbejder sig langsomt, men sikkert opad i mrs Herberts gunst.
Har han udsigt til at vinde en kontrakt, alle andre overlegen?
Til hest som Sankt Jørgen eller som en jacobit med...
Med en palet som skjold og en tegneblyant mellem tænderne...
- Blæk på fingrene... - Og mellem fingrene?
- Unævneligt... En blyant til? - Det ligner en blyant...
- En blyant? - En lille blyant...
- "Blyanten er mægtigere end sværdet" - Vi giver 400 guineas...
- for dette monument over en blyant. - Mod mr Nevilles badehustegning.
- Med den lille hund. - Der logrer med halen.
Hun gør ret i at sælge dem. Hvad indbringer de?
Det, køberen er villig til at betale. Mr Seymour har budt 400 guineas.
Jeg tror, han vil byde generøst-
- for at interessere mrs Herbert i et større salg.
- Hvilket? - Huset, naturligvis.
Ret frækt af ham.
Jeg prøvede ham først med forslaget om at købe tegningerne.
Begge alternativer ville betyde en god hjælp for mrs Herbert til-
- at demonstrere sin sorg. En større sum betyder et større monument.
Mr Nevilles anstrengelser bliver til fordel for mr Herbert... og os alle.
Jeg ser ingen fordel for mig, heller ikke for Dem.
Så ser De ikke klart, mr Talmann.
De, hvis De tillader det... der er en kommende søns kommende formynder-
- får en misundelsesværdig position. Hvor behændigt...
Godset får et monument som varigt aktiv i stedet for-
-12 forgængelige afbildninger.
Hvorfor skulle mr Seymour få en del af min søns arv?
Her gør mr Seymour Dem måske en tjeneste.
- Hvad mener De? - Deres søn vil slippe for at se dem.
- Når nu De får en søn... - Hvorfor skulle han ikke se dem?
Han ville måske deri se de allegoriske beviser-
-som De muligvis stædigt fornægter.
Mr Neville brugte ikke allegorier. Det, min søn ser, det ser jeg også.
En allegorisk betydning, der angår hans mor.
- Min hustru? Hvordan det? - Det påstås noget lunefuldt...
at mr Neville betragtede Dem som en bedraget ægtemand.
Bedraget... hvordan?
De har bedraget mig, Sarah!
- Hvad er der sket med Deres stemme? - Giv fanden i min stemme!
Og Deres ansigt, Louis? Det er meget rødt.
Ikke mere rød end Deres bag, når mr Neville var færdig!
Når Deres sprog er lige så vulgært som Deres ansigt-
- lyder De lige så impotent om dagen, som De er om natten.
Nat som dag har De været vulgær. Skrevet sort på hvidt-
- så hele verden kunne se det, i såvel solskin som blæst!
Deres tale ligner meteorologens! Forklar Deres vrangforestilling.
Det er mr Nevilles tegninger!
De anså ham for simpel. Hvad har han nu gjort?
Spørg hellere, hvad han har nedgjort! Dem selv!
Jeg styrer ikke mr Neville. Han tegner, som han vil.
- Fik han løn for at more sig og Dem? - Hvorfor tror De sådan noget?
Det ser sådan ud. Verden ser det sådan.
Verden? Få har set tegningerne. Hvem repræsenterer "verden"?
- Seymour, Noyes, Poulencs. - Og hvad ser de?
Nok til at more sig og sladre om fædrenearv...
Eller manglen derpå. De ser det, de længe ventede på. Hvad tror De?
- Hvad? - Lejlighed til at håne Deres uformåen.
- Kvinde, der kræves to! - Hvor sandt, min herre.
Jeg forbavses... Og hvad angår det mr Neville?
- Det kunne jeg spørge Dem om! - De spurgte mr Noyes.
- Han fremdrog det for mig. - Han drager Dem, hvorhen han vil.
Madame, De skal se på tegningerne og forklare-
- hvorfor en stige står mod Deres vindue-
- hvad Deres stakkels hund gør uden for badehuset-
- og hvorfor Deres klæder pryder taksgangen!
Deres liste, Louis, er endeløs som Deres rene, hvide bukser.
Og der er lige lidt indhold i dem begge.
Lad mig spørge...
- Hvad lavede Deres støvler på engen? - Det var ikke mine.
Hvorfor hang Deres underskjorte ved siden af Hermes-statuen?
Hører De ikke, hvor det bærer hen? Jeg kunne svare på samme måde.
- Nægter De, at det er Deres hund?! - Den sidste anklage begrunder De...
med en forladt parasol, men De er selv afbildet komplet-
- i lånt hat og lånt frakke og hvorfor ikke lånt skygge?
Poserende med indadvendte knæ og fremskudt ende-
- med et ansigt som en figen og en selvglad, protestantisk fløjten-
-på Deres selvglade læber.
Og De, Louis, som altid har sagt, at mr Neville mangler fantasi...
Han tegner, hvad han ser.
Hvis fædrenearv efterabede De? Min fars?
Verden ved, at han er død, men ved ikke sikkert, hvem der dræbte ham.
"Verden" kunne spørge, om mr Neville havde et arvekomplot til Dem.
De er en berygtet kvinde, madame.
Og De har taget side for en forpagtersøn mod Deres egen mand.
De er gift med barnebarnet af en proviantmester i hæren.
Jeg har ikke med et ord taget mr Nevilles side.
Men erkend, at han var til nytte for os alle. Hvor er billederne?
- Jeg købte dem, og jeg ødelægger dem. - Det ville være synd.
De frygter, at efterverdenen skal få kendskab til Deres utroskab!
Louis, de indeholder beviser af en anden slags.
Værdifuldere end det, de nidkære kan bruge til at tilsmudse Deres ære.
Beviser for, at mr Neville kendte til min fars død.
Godmorgen, madame!
- Mr Neville! - Godmorgen, min herre.
Godmorgen, skønt sommeren pludselig synes at være forbi.
Hvad bringer Dem hertil? Jeg troede ikke, Anstey skulle gense Dem.
Jeg bor på Radstock hos hertug Lauderdale. Jeg kom her-
- efter invitation fra mr Seymour, men finder hans hus tomt!
Mr Seymour er i Southampton med min ægtemand.
Begravelsen fandt sted for tre dage siden. De diskuterer arven.
Min visit kommer ubelejligt.
Madame, må jeg spørge til Deres mors helbred?
Skønt Mor berørtes dybt af min fars død-
- er hun nu rolig i bevidsthed om, at hendes kærlighed aldrig vil besvares.
- Og De selv, madame? - Jeg har det godt. Vi trives.
Mr Van Hoyten vil give os en helt ny plan for parkanlægget.
Han vil opbløde den geometri, som min far foretrak-
- og indføre et lettere, mere varieret præg.
Mr Van Hoyten kommer fra Haag.
Han har foreslået mr Talmann noget nyt, som skal påbegyndes næste forår.
Han er også tegner.
Mr Neville er kommet, mor, sådan som vi forudså.
Han har en usædvanlig gave med. Tre granatæbler fra Radstock.
Fremdrevet i engelsk jord og under engelsk sol.
Men ved hjælp af 100 glasruder og kunstig varme.
Tak, mr Neville. Vi må udtænke en gave til Dem til gengæld.
Jeg var netop på vej ned til floden med mr Van Hoyten.
Han vil bygge en dæmning og lægge området under vand.
Vi ses senere, mr Neville.
Området under vand? Vil De forene Anstey med havet?
Vi vil få en prydsø. Min svigersøn støtter sine landsmænd.
Og det er Dem, der åbnede hans øjne for vort landskabs muligheder.
Hvorfor svinger han med armene? Savner han sine vejrmøller?
Hvem ved? Nye ideer kræver måske nye metoder.
- Hvordan er Radstock? - Ganske trist efter eventyrene her.
Er De kommet hertil for at forny dem?
- Det ville være formasteligt, madame. - Ja, sandelig.
Alle kontrakter er opfyldt, og liget er begravet.
Det var taktløst, madame.
Jeg mindes, at De behandlede mig taktløst.
Jeg var glad for at se mrs Talmann, men søgte på alle måder lejlighed til-
- at møde Dem. Jeg var nysgerrig efter at se huset og parken igen-
- og hvordan de ville fremstå efter vejrskiftet.
Men mest var det nysgerrighed efter at gense Dem-
- hvilket var motivet bag mit besøg hos mr Seymour.
Nysgerrighed er ikke et ærefuldt motiv til at besøge en dame.
Selv ikke en, man allerede har nydt. Er det mig, De vil træffe...
- og ikke min datter? - Ja, madame.
- Hvad skyldes det? - Vore tidligere kontraktbetingelser...
var til min fordel. Også Deres mands død, som var et tab for Dem.
De er så sikker i Deres sag.
Som taber vækker De yderligere min nysgerrighed.
Hvordan forestiller De Dem mine tab?
Fornedringer... den ene værre end den anden.
Er det en fornedring at miste sin mand, mr Neville?
Under mine forberedelser her udvalgte jeg 13 mulige motiver-
- hvoraf et udgik, idet der blev bestilt 12 tegninger.
Det vragede motiv var, som De mindes, sydsiden med hestemonumentet.
Netop det sted, hvor Deres mand blev fundet.
Den ironi blev i høj grad genstand for spørgsmål, efter liget var fundet.
Det 13. motiv blev vraget af uklare grunde.
Det viste ikke huset, men det kunne siges om flere af motiverne.
Det var måske ikke repræsentativt for parken-
- og kom til sin ret på et forkert tidspunkt af dagen.
Og derfor, madame, med Deres tilladelse-
- ville jeg gerne, hvis jeg får lov, udføre den tegning i dag.
Hvis De ikke har noget imod det.
Mr Neville, Deres spørgsmål er fulde af tøvende artigheder.
Det skyldes, at jeg ikke kan bedømme Deres følelser for det forgangne.
Det er nok at sige, at mit liv blev forandret.
Jeg er enke nu, før var jeg hustru. Om også enke allerede som hustru...
Jeg har udskiftet en falsk og ulykkelig stilling med en ægte...
der efterlader mig uden følelser.
Mr Neville, jeg skal spise.
Jeg foreslår, at De spiser med mig. Og bagefter vil jeg vise Dem-
- sammen med min gartner, hvad vi formår at dyrke her på Anstey.
Det vil være at gengælde Deres gave "in natura".
Og hvem ved? Vi kan måske genopfriske for denne ene gang-
-en forbindelse uden kontrakt-
-til gensidig tilfredshed.
Derefter udfører De Deres 13. tegning. Passer det Dem?
Det er, som om De har planlagt dette.
Jeg er overrasket, henrykt... Madame, jeg er overvældet.
Mr Neville, jeg vil tilgodese alle Deres tre tilstande.
Jeg har, helt legitimt, en frihed, jeg kan bruge-
- og hvorfor så ikke med Dem? I lyset af vore tidligere oplevelser.
Et granatæble, mr Neville, var Hades' gave til Persefone.
Madame, min uddannelse er ikke omfattende.
Usædvanligt af Dem at erkende uvidenhed i et emne, som De før-
- så ivrigt hævdede var centralt for en kunstner.
Jeg er måske uvillig til at erkende en utilsigtet allusion.
Ved at spise granatæblet, mr Neville-
- blev Persefone Plutos fange i underverdenen.
- Åh, en symbolsk frugt. - Og De har givet mig tre.
Mr Clancy ville ikke give mig flere.
Mr Clancy vil måske fremkalde allusioner.
Kender De ham, mrs Herbert?
Efter hun var blevet narret til at spise af granatæblet-
- blev Persefone tvunget til at leve en del af året under jorden.
Selv mr Porringer kan fortælle Dem-
- at Persefones mor, gudinden for marker og haver-
- var fortvivlet, med et knust hjerte.
Tvær og gnaven-
- nægtede hun blankt at velsigne jorden med frugtbarhed.
Min mr Porringer og Deres mr Clancy-
- stræber dog efter at besejre granatæblets magt-
-ved at indrette steder som disse.
Når de så har indrettet dem, tilplantet dem og plejet dem-
- hvad fremdriver de så? Jo, granatæbler.
Og så er cirklen sluttet.
En advarende myte for gartnere.
Og for mødre med døtre, mr Neville.
Engelske granatæbler har måske mindre allegorisk magt.
Drivhusplanter bærer sjældent frugt, ifølge mr Porringer.
De frembringer ofte vellykkede allusioner, om end intet afkom.
- Og der er flere... - Flere hvad, madame?
Vi kender Deres begejstring for visuel anskuelse.
Granatæblets saft kan være...
blod...
Blod fra en fødsel blod fra et mord.
Med Deres botaniske uddannelse må De finde min gave grumt passende.
Mr Neville, jeg aner, at De var uskyldig i dette-
-ligesom i meget andet.
Uskyldig, madame? Jeg troede, De anså mig for skyldig.
Helt sikkert i opportunisme, sandsynligvis i mord.
Det, jeg anser Dem for skyldig i, bebrejder jeg Dem ikke for.
I vort behov for en arving...
har De sandsynligvis gjort os en god tjeneste.
Vi havde en kontrakt, ikke sandt?
Tror De, jeg skrev under blot for fornøjelsens skyld?
Madame, det var genialt.
Siden hvornår kalder man utroskab genial? De er tåbelig, mr Neville.
Hvorfor skulle De have myrdet mr Herbert? Ud fra hvilket motiv?
- Mr Talmann så motiver nok. - Ja, han er i Southampton...
og leder endnu efter en måde til at lægge ansvaret på Dem.
Han tilgiver ikke Deres uforsigtighed med Sarah.
Han forskyder hende ikke, for så mister han Anstey.
Mr Talmann er ikke i Southampton. Så jeg ikke hans vogn her i dag?
Det tror jeg ikke. Han er i Southampton med mr Seymour.
Jeg tror ikke, mr Seymour er i Southampton. I Radstock i dag-
- spurgte han efter mig. Da han hørte, at jeg ville besøge Dem, blev han-
- ifølge min tjener mere end tilfreds. Vi får ham sikkert at se i dag.
Jeg tilstår, at det ville forbavse mig. Jeg vil forhøre mig.
Sarah, lad mr Porringer skaffe en stol til mr Neville.
Han vil lave en tegning i parken... ved hesten.
Og bed mr Porringer om at byde mr Neville en ananas.
En lille. De er sødest.
- Vil De smage en ananas, mr Neville? - Med største fornøjelse, madame.
Godaften, mr Neville.
Hvorfor finder vi Dem her så sent? Lyset må være utilstrækkeligt.
- Ja. Jeg er færdig. - Godt.
- Må jeg få lov at se? - Hvis vi havde lys, var det muligt.
Vi kan sikkert få lys.
Jamen den er ikke færdig, mr Neville!
Nej, mr Talmann.
De kan skjule ansigtet i mørket, men ikke Deres accent, ikke her i England.
Jeg ville ikke skjule min identitet, men det er ingen stor forbrydelse...
- Jævnført med identiteten, De lånte. - Hvilken identitet kan det være?
Som en mand af talent, tvivlsom ære, en handelsmand i kontrakter.
En mand, der er opsat på at vanære andre.
De har lært en arkaisk sprogbrug i udlandet-
- som gik af mode i England på min farfars tid.
Mit sprog er ikke afhængigt af Deres syn på mode, mr Neville.
Vi ved alle, at De inden for Deres felt er en fornyer.
Smiger, mr Talmann? Vil Deres følge også smigre mig?
Vi er simpelthen nysgerrige efter at få at vide, hvorfor...
efter det skete, De atter er her og tegner mr Herberts gods?
- Og i særdeleshed dette sted. - Jeg ville gerne svare, mr Seymour...
hvis jeg troede, at et oprigtigt svar interesserede Dem.
Vi tror, mr Neville, at De søger et tillæg til Deres kontrakt-
- af mere permanent natur, en varig kontrakt med en enke.
De taler som en, der er blevet arveløs, uinteresseret i kunst-
- til og med i motivet af det gods, De med så stor lyst betragter.
Det er et ideelt sted til et mindesmonument.
Tror De, mr Herbert ville værdsætte stedet?
Det kan De som jordbesidder selv bedømme, mr Seymour.
Stedet kunne være attråværdigt. Men tilskriv ikke mig denne attrå.
Jeg foreslår, at De tilskriver mr Noyes, som står her, de følelser.
Kontraktens vogter, som blev betroet private aftaler, i sort på hvidt.
Hvad tror De, mr Herbert mente om disse aftaler i sort på hvidt?
Som hans agent, hans foged, notar og tidligere ven...
som nær, men ikke nær nok, ven af hans kone bør De kende svaret.
De stiller hele tiden mig spørgsmål, som De bedst selv kan besvare.
Jeg indser, at De, mr Noyes, kan have delagtiggjort mr Herbert-
-i det, der så diskret blev prentet.
Spørgsmålet er, om han forstod rækkevidden.
Han var blind, i hvert fald blind for dyb ulykke.
Deres forståelse for mrs Herberts ulykke kan ikke anses for dyb.
Jeg fik et betydeligt indblik i hendes sindstilstand.
Deri blev jeg hjulpet af hendes datter... Deres hustru!
Begge damer bad indtrængende om, at jeg skulle påtage mig opgaven.
For at De skulle bilægge en uenighed, ikke udplyndre dem.
Jeg bærer på ingen måde ansvaret for mr Herberts død.
Den er en gåde. Dog nærer jeg mistanke til mr Talmann-
- mr Seymour, mr Noyes og endog mrs Herbert og mrs Talmann-
- damer, som villigt indgik deres aftaler.
Er det derfor, De for nylig har udnyttet mrs Herbert yderligere?
Det var synd. Så dygtig...
Nu har vi en kontrakt med Dem, mr Neville.
Med betingelser efter vort valg.
Kontrakten, der tilgodeser vore fornøjelser, har tre betingelser.
De opfyldes bedst, hvis De tager pynten af Dem.
Tag hatten af.
Min hat har ikke indgået aftale med nogen.
Første betingelse, som ikke behøver at nedfældes, da De aldrig vil se den-
-er at slukke Deres øjne.
Da vi nu har berøvet Dem Deres levebrød, har De ingen nytte...
- af Deres klædningsstykker. - De vil klæde et fugleskræmsel.
Eller spredes ud i en park som tvetydige beviser-
-på en dunkel allegori.
Tredje betingelse... Som en følge af de to første...
- efter loven bindende... - og effektivt iværksat.
- Hvad er en mand, som intet ejer... - Og intet ser...?
Han er Deres død!